- Jeg kommer for sent. - Så let slipper du ikke denne gang.
- Men jeg skal... - Bliv lidt og kæl med mig.
Hvad er der, skat?
- Kan du ikke høre den? - Hvad?
- Det var en squonk. - Jaså? Og hvad er det?
Hvad er en squonk?
- Det er et dyr med mørk hud. - Hold nu op med det pjat.
Huden er dækket af modermærker. Dyret har klør og skarpe tænder.
Men man finder let squonken, da den altid klynker højlydt.
Gæt, hvad den gør, når man fanger den? Den brister i gråd.
Du forlader mig, selvom jeg er knust. Og det gør dig glad?
Et andet karakteristisk træk er, at den er gnaven-
-spagfærdig og herskesyg.
Alle disse træk er meget upassende for en sekretær.
Eller skulle jeg sige partner...
...i et vigtigt anliggende som det her.
- Sig i det mindste, hvor du skal hen. - Ned til bugten.
Allerede nu? Hvorfor har du ombestemt dig?
Hvis du ikke har noget imod at sige det til en simpel sekretær.
Der kan du bare se, hvor spagfærdig en squonk er.
Politiet mistænkte grevindens mand, men han er forsvundet.
De køber vist selvmordsteorien.
- Pga. afskedsbrevet? - Naturligvis.
Nu behøver jeg kun underskriften. Farvel.
- Jeg ringer, når jeg er færdig. - Vent!
- Frank.. - Ja?
- Lad mig komme med. - Det er bedst, du bliver her.
Opfør dig pænt. Du kan komme i aften, men ring først.
Farvel.
- Farvel, skat. - Farvel, squonk.
Giv mig kikkerten.
Du ender med at få et hjerteanfald. Jager du stadig det insekt?
Hvordan ved du, at der er tale om det samme insekt?
Det er jo det eneste, du endnu ikke har fanget.
Nej, det er det ikke, men det er ganske snu.
Han husker mig stadig fra sidste efterår da jeg gav ham en ring på.
- Derefter slap jeg det løs. - Hvorfor?
- For at studere dets bevægelser. - Og følge dets lidelser.
Mennesket bør ikke blande sig i naturens gang.
Den stakkels blæksprutte var engang fri. Jeg elsker insekter.
Ja, men de stakkels dyr ender altid under dit mikroskop.
Ja, blæksprutten er død, men jeg spiser den i det mindste.
Jeg dræber den ikke som en hobby.
Altså, Simon! Du får mig til at føle mig som en morder.
Det påstår jeg ikke, Mr. Fossati.
Men dræber du for sjov, ender du som et monster.
Mennesket er ikke et insekt, kære Simon.
- Vores civilisation er gammel. - Det ved jeg ikke noget om.
Du har forandret dig, siden grevinden blev myrdet.
Hun begik selvmord, Mr. Fossati.
Selvmord. Politiet har fastslået, det var selvmord.
Ja. Undskyld. Det var en fortalelse.
Vær ikke urolig, dommer.
Arvingen overdrager ejendommen til os i aften.
Naturligvis.
Det skal nok gå. Tilbudet var meget generøst.
- Og håndværkerne? - Jeg mangler bare tilladelsen.
Den skaffer jeg, men grevinden er jo lige død.
Ingen sørger over hende. Jeg ringer ved totiden.
- Nu holder De mig vel udenfor? - Naturligvis. Farvel.
- Hvor meget skylder jeg? - 2.50, sir.
- Behold resten. - Tak, sir. Hav en god tur.
Der er en!
Jeg kan ikke se noget!
Højere oppe!
Det her er så fedt! Helt fantastisk.
Men I lovede, at vi skulle ud til havet.
- Du er jo en ren Superwoman. - Jawohl!
- En gang til. - Vi standser her.
- Brunhilda, til Deres tjeneste. - Pas på, du ikke falder i.
Pas selv på, kujon! Kom med ned til vandet.
Er du blind eller hvad? Kom nu!
Se! Bobby.
Kom!
- Bobby! - Ja?
- Se, Duke. Hvad er det? - En natklub.
Der er en natklub med dansegulv!
Kom, Bobby. Vi kan i det mindste danse.
Pour toi. Sæt noget musik på.
I tænker kun på pølser og biler, men I ved intet om musik.
- Musik er Sibelius, Mahler og Bach. - Og Beethoven. Op med dig!
Op med dig!
- Kom, Bobby. Vi danser en shake. - Jawohl. Og vi en tango.
Damerne først.
Kom nu, Mata Hari.
Formidable!
Er det blot frygtens sjal...
...eller det unikke, altomfattende intet?
Luftens...
...ildens, vandets og jordens kort ligger nu på linie.
Paolo?
Din verden er mere sund end min, Ferdinando.
Paul?
- Paul? - Jeres hunner er dronninger...
...ikke rapkæftede spåkvinder.
Paul? Skal jeg altid belemres med dine modbydelige insektvenner'?
Svar mig!
Du kan i det mindste svare, når jeg råber.
Råb ikke. Ferdinand bliver bange.
Modbydelige lille Ferdie.
Det er absurd at forestille sig, at du kan elske noget.
Jeg elsker mange ting, men det forstår du ikke.
Nej, vi forstår jo ingenting. Vel, Ferdinando?
Skyerne trækker sig sammen. Man vil græde over bugten.
Hørte du det, Ferdinando? Hvad sker der nu?
Ved ildens ydre grænse viste Alef sig.
Ariman svævede mellem vand og luft.
- Dødens segl slår til igen! - Kortene har ikke altid ret.
I sidste uge viste Alef sig forst, og bugten skulle indhylles i glæde.
Men i stedet kvalte nogen vores stakkels Federica.
Du er mere ufølsom end dine dumme biller.
Kan du ikke høre dødens rallende åndedrag?
Jeg hører kun den liderlige Venturas orgier.
Du hader Ventura af samme grund, som du hadede Federicas mand.
- Han er livsnyder, i modsætning til dig! - Pas på! Du vælter syren.
Jeg hader ham, fordi han vil cementere bugten til.
Men det sætter jeg en stopper for, om jeg så skal...
Du kilder mig! Opfør dig pænt.
Nej, hold op!
- Kom nu, Hilda. - Vent lidt.
- Du kan ikke fange mig. - Nå så det tror du?
Kan du fange mig?
- Til tjeneste, fräulein. - Danke.
- Se, en rutschebane. - Pas på, du ikke falder i.
Jeg springer i. Her kommer jeg.
Er du blevet sindssyg?
Han fandt, hvad han ledte efter.
- Jeg tager en dukken i bugten. - Du får bare lungebetændelse.
- Vandet er iskoldt. - Ikke ude i bugten. Kom.
Ham har vi ikke brug for. Smut med dig.
- Efterlad mig ikke hos udyret! - Hilda!
- Hurtigere. - Smut nu ned og svøm.
- Det er for koldt til at bade. - Hun er vant til kulden.
- Kan du ikke få døren op? - Det her privat ejendom.
Vi kan da ikke bare bryde ind.
- Hvad skal vi gøre? - Man kan, hvad man vil!
Vent bare. Det bliver herligt. Os tre sammen.
Skiderik! Pas på, eller du får et spyd i røven!
Du klarede det! Formidable. Kom med ind, Robert.
Hvor skal du hen? Du skulle jo have tyskeren.
Vil du have noget at drikke?
Gider du lige!
Tjek lige rummet derinde. Jeg kommer senere.
Pigerne rejser i morgen, så tag og skrid.
Jeg har franskmanden, du har vikingen.
- Men hun svømmer jo derude... - Forsvind!
Jeg har fundet det.
Hvor er Bobby?
Han kan rende os.
- Slip mig. - Det kan du godt glemme.
- Vær ikke så hårdhændet. - Jeg er blid som et lam.
Hvad...?
Bobby!
Er det dig, Robert?
Svar mig! Der flyder et lig rundt i bugten.
Kom nu, Bobby!
Bobby!
Dødens kort.
Paul?
Han kunne i det mindste svare.
Paolo?
- Albert, kommer du eller ej? - Stille! Du vækker børnene.
- Endelig faldt de i søvn. - Hvorfor slukker du ikke lyset?
De er bange for mørke. Det ved du da.
Du forkæler dem. De skulle have været hos tanten.
Hende kan de godt undvære. Børn bør være hos forældrene.
Ikke nu igen. Find hellere ud af, hvad vi skal spørge Fossatieme om.
Skal jeg finde af det? Jeg kan jo ikke tænke.
Rigtigt. For ellers sad vi ikke her.
Godaften. Jeg er Filippo Donatis datter.
Jeg har nogle spørgsmål angående min far.
Han forsvandt efter min stedmors død.
Må vi komme ind?
At Filippo Donati forsvandt så pludseligt-
-sætter spørgsmålstegn ved vor kære Federicas død.
Politiet påstår, det var selvmord. Hvor latterligt.
Hun var ikke selvmordstypen.
Jeg kendte hende meget godt.
Hun klamrede sig til livet for ikke at tale om sine penge...
De mener altså ikke, Federica begik selvmord, men...
Ser De... undskyld min direkte facon.
Du er glad for mælk, Ferdinando.
Han er min lille ven. Drik, Ferdinando.
Som sagt, Deres far havde visse svagheder.
Man kunne beskrive ham som en lastens mand.
- Kvinder, hasardspil. - Han var foretagsom!
Men planen om at forvandle bugten til et badested var dødsdømt.
For bugten er nemlig fuld af insekter.
Det passer jer åbenbart godt. I burde trives her.
Min mand mener, at insekter har en sjæl.
På den anden side, hvis Filippo Donati har en sjæl-
-så har insekter vel også en.
Nej. Renée mente, at I tiltrækkes af den smukke natur her.
Natur eller ej. Hvem som helst ville myrde sin kone-
-hvis det kunne gavne ham.
Jeg undersøger min fars forsvinden. Spar mig for jeres moralprædiken.
- Hvad er det egentlig, I vil? -Ingenting, kære.
Jeg håber ikke, De vil åbne natklubber, benzintanke-
-eller andet djævelskab ligesom Deres far.
Hvis De nu arver bugten... Det var et helvede. Ikke, Ferdinand?
- Ferdinando husker det ikke. - Nej.
Det er ikke altid en selvfølge, at man arver.
Måske efterlader Federica alt til sin uægte søn?
- Hendes uægte søn? - Deres stedmor var en gang lystigere.
Vidste De ikke, at Simon er resultatet af hendes skjulte affære?
- Hvem er Simon? - Han bor i et hus nede ved bugten.
Han er en blanding af vagt, fisker og tyveknægt.
Anna! Han er okay-
-men for nylig fik han nogle besynderlige idéer.
Frederika skjulte ham indtil han fyldte 16 år og fik ham til at bygge huset.
Hun spærrede ham inde som et dyr. Lige for næsen af hende.
Som en konstant påmindelse om hendes liderlighed.
- Han ved måske noget om min far. - Næppe.
Han undgik ham og var imod ægteskabet.
Vi kan jo spørge ham, om han ved noget.
Frank Ventura kan måske hjælpe jer. Han er arkitekt-
-og ejer nabohuset. Ventura kender Deres far godt.
Ligger huset nede i bugten?
Det tager for lang tid at køre derned.
Der går en sti derhenne. Det tager to min. at nå hytten.
- Det er meget mørkt. - Jeg har en lommelygte i bilen.
Forestil dig Simon med de to!
- Hvad har du gjort ved hånden? - Jeg skar mig på lommekniven.
Først forsvinder din far, og nu har vi fået en uægte søn på halsen.
Brug fornuften, så finder du nok en løsning.
Sandheden er, at der ikke findes en løsning.
Jeg vidste, du ville give op.
- Hvad er der galt? - Én ting forhindrer os i at få arven.
Glem det.
Så ordner vi det i morgen, Simon.
Se, hvem de er.
Er du Simon?
De sagde, at du var hernede.
Alt er i orden. Vi fejrer det i morgen.
Ikke nu, skat. Det er for sent.
Vær nu sød.
Vi har fået et mindre problem. Det er ikke alvorligt.
Det er allerede bragt i orden.
Nej, nej. Begynder du nu igen?
Hvad? Jeg har underskrevet alt. Simon var en smal sag.
Bestilte du flybilletterne? Farvel, squonk.
- Nej. - Du husker ikke at have set Donati?
I må have haft en form for kontakt?
Du har jo boet her i årevis, og min far ejer bugten.
- Grevinden ejede bugten. - Han var hendes mand.
Du er ikke særlig snakkesalig.
Du ved altså ingenting?
- Det er min far. - Så du vidste ingenting?
- Det er modbydeligt. - Ud med sproget, Simon.
Jeg fandt ham i havet.
- Jeg skal kaste op. - Bring hende til Venturas hus.
- Det ligger oppe på bakken. - Kom nu.
Mr. Ventura?
Sæt dig her. Tag det roligt.
Sid her en stund.
Mr. Ventura? Er der nogen hjemme?
Mr. Ventura?
Der er vist ingen her. Hvad gør vi nu?
Kør bilen frem. Skynd dig.
- Jeg hørte Deres kone skrige. - Vi fandt Filippo Donatis lig.
- Hvor er liget? - I Simons båd.
- Har De set min kone? - Hun gik ned til vandet.
Anna!
Gud!
Er det dig, Albert?
- Så du, hvad de gjorde ved Ventura? - Det var mig.
- Det mener du ikke... - Hvad skulle jeg ellers gøre?
Jeg forklarer senere. Skynd dig, inden han ringer til politiet.
Stop ham, før han ødelægger alt.
- Jeg kan da ikke bare... - Få fingeren ud!
331...
- Er det politiet? - Undskyld?
331...
Er det politiet?
Og tanken skal fyldes op. Har I en telefon?
Ja, frue. Ind ad døren på venstre hånd.
- Skal jeg tjekke olien? - Ja.
Hit med den!
- Jeg gjorde det. - Råb ikke!
- Jeg slog ham ihjel. - De kunne have holdt sig væk.
Nu er der i hvert fald ikke flere vidner tilbage.
- Mener du...også konen? - Tag dig sammen!
Man må stole på sit instinkt.
Hvad snakker du om?
Jeg har myrdet en mand. Lad os komme væk. Det her ender galt.
Hvis du er så fej, at du vil lade mig bære byrden, så værsgo.
Men jeg har ikke tænkt mig at give afkald på bugten.
- Hvad mener du? - Du fatter stadig ikke en brik?
Simon. Vi skal bare have ryddet ham af vejen.
Der sad en pige i bilen. Måske så hun os.
- Hvad gør vi så? - Det, vi gjorde ved de andre.
Frank?
Frank, skat?
Frank!
- Laura. - Hvad er der sket?
- Find Simon. Hurtigt. - Du er jo såret!
Få fat i Simon! Skynd dig.
Hurtigt!
Simon.
Simon...
Simon?
Simon, er du...?
Ventura er såret. Han bløder.
- Hvorfor låste du døren? - Du kom tilbage til bugten.
- Hvad mener du? - Du fik Donati til at myrde min mor.
Jeg aner ikke, hvad du taler om!
Spil ikke uskyldig, din forpulede hore!
Du fik Donati til at myrde hende. Du ville gifte dig med ham, din luder!
Du ville også dræbe Ventura. Hold kæft, møgso!
Du troede, du kunne overtage mors plads. Jeg dræber dig, ligesom jeg dræbte Donati.
Jeg var ikke indblandet. Jeg ville aldrig gøre det.
Du må tro på mig. Ellers havde han myrdet mig.
Ventura stod bag det hele. Jeg sværger. Det var hans idé.
Jeg mødte kun din mor én gang.
Ventura ville opkøbe bugten, men hun ville ikke sælge.
Som sagt, Mr. Ventura... bugten er ikke til salg.
De misforstår vores hensigter, kære grevinde.
Bugten er yderst interessant, og vi vil forstærke det smukke område.
- Vi vil skabe et paradis... - Af beton og kloakrør?
Nej. Jeg er ikke forpligtet-
-til at forstærke naturens egen skønhed.
Jorden har altid været min-
-og De kan ikke overtale mig til at sælge. Bugten er min.
Hvorfor vil De ikke fremhæve bugtens skønhed og værdi?
Vi er vist uenige om værdi, Mr. Ventura.
Jeg føler ikke, De er motiveret til at udvikle bugten.
Og De har jo tidligere prøvet at forøge bugtens værdi.
- Men Deres mand... - Han er et vulgært nul!
- Og hvis vi forhøjer tilbuddet? - Aldrig i livet!
En ægte gentleman ville ikke have insisteret.
- Farvel, unge dame. - Farvel, grevinde.
Du giver op for let.
Hør lige dette.
"8. januar."
"Det er forbi. Filippo opfører sig som en fremmed".
"Jeg var imod byggeplanerne, men det berørte jo ikke os".
-"Romantikken var allerede død". - Den gamle hejre.
Donati skulle have gjort hende tavs for altid.
Det her er interessant. Deres forhold sluttede 13. februar.
Hun skriver: "Det er forbi".
"Må døden komme hurtigt og stille". Den stakkel.
Hun er romantiker. Hvem skulle have troet det?
Læs det sidste igen.
"Det er forbi. Må døden komme hurtigt og stille".
- Jeg troede ikke, du var interesseret. - 13. februar.
- Donati lagde an på dig, ikke? - Åh hold op!
Jeg mødte ham kun et par gange i klubben. Du tog mig med derhen.
Flirter du med din beundrer, fører det måske til noget.
Det kan vel ikke være så svært.
- Hvad er spillereglerne? - Du har lige læst dem.
Det hele står her.
Grevinden har selv skrevet det.
- Jeg ser ikke detaljerne. - Hun er selvmorderisk.
- Selvmorderisk? - Netop.
Den 13. februar bliver hendes dagbog på ny aktuel.
På den dato dræber Donati sin grevinde.
Man finder denne side fra dagbogen ved liget.
Donati arver bugten og sælger den derefter til mig.
- Og jeg skal overtale Donati? - Du får fjorten dage til det.
Det klarer du sagtens.
Ventura ville købe bugten, men Federica ville ikke sælge.
Han foreslog, at jeg skulle forføre Donati. Han tvang mig.
Men jeg vidste ikke, at de ville dræbe...
Løgneriske kælling!
Du vidste, hvad de ville gøre! Du er meddelagtig i mordet!
Og nu beder du om min hjælp?
Jeg vil ikke involveres i dit beskidte spil.
Du er en morder, og nu slår jeg dig ihjel.
Jeg slår dig ihjel!
Nej!
- Hjælp! - Ingen kan høre dig! Hold kæft!
Du løj.
- Nej. På en betingelse. - Det kan du ikke være bekendt.
Jeg vil være mere end din elskerinde.
- Skaf dig af med Federica, og så... - Så hvad?
Vi har jo talt om det her. Sæt nu, det mislykkes.
Det mislykkes ikke.
- Du skulle have ringet til mig. - De havde tilkaldt politiet.
Det komplicerer tingene. Læg dem i det samme rum.
I nat smider du dem i bugten. Og så stikker du af.
- Rejs bort, lige meget hvor. - Det kan jeg ikke.
- Jeg har ingen penge. - Jeg hjælper dig-
Overdrager du ejendommen til mig, kan jeg optage et banklån.
Men det kræver, at jeg får en genpart af testamentet.
- Okay. - Godt.
Skriv under her.
Du får dine penge i morgen.
- Samt billetterne og passet. - Tak.
Nej!
Lad os gå.
Der er stadig to ting, vi skal have gjort.
Vi må finde dokumentet.
Jeg leder i soveværelset.
Jeg har fundet det.
Pas på, Albert.
Er du herinde, Renée? Svar!
Er du herinde?
Svar mig.
Renata?
Nej!
Albert, er du okay? Albert!
- Albert. - Ja, skat...
- Det troede jeg ikke om dig. - Hvad gør man ikke for familien?
Skynd dig. Vi må væk herfra.
Når vi vender tilbage, er bugten vores.
Lad politiet undersøge stedet først.
- Du har forandret dig. - Er det godt eller dårligt?
Godt, vi fandt min far. Nu kan ingen anklage ham for mord.
- Når enden er god er alting godt. - Ja.
Mor og far!
De er gode til at spille død.
Vi går ned til vandet.
SLUT